Hned ze začátku se musím přiznat, že politika nikdy nebyla mou silnou stránkou, a proto jsem se lehce zalekla, když jsem četla anotaci knihy jménem Bezvětrné město. Ta mě však uhranula svou tajemně krásnou obálkou společně s příslibem fantasy žánru a naprosto originálním dobrodružstvím. Díky nakladatelství Host si náročnější čtenáři mohou toto první dílo mladé francouzské autorky Eléonore Devillepoixové přečíst také v češtině. Pokud vás první kniha zaujme, druhý díl vyjde v překladu už letos na podzim.
Autor:
Vydavatel:
Překlad:
Počet stran:
Žánr:
Tisk:
Vazba:
Rozměry:
Rok vydání:
Originální název:
Vydání originálu:
ISBN:
Cena:
Vydání:
E-kniha
Eléonore Devillepoixová
Host
Ladislav Václavík
472
Fantasy
černobílý
brožovaná
130 × 200 mm
2022
La ville sans vent
2020
978-80-275-1043-6
449–
první
ano
Tam, kde vítr nevane
Nejenže má kniha zajímavou zápletku, ale velkou měrou k ní přispívá ještě zajímavější prostředí. Příběh se odehrává v netradičním městě jménem Hyperboreja, které leží uprostřed chladných vrcholků vysoko v horách, a přesto jde o místo, kde je příjemná letní teplota. Tajemství tkví v obrovské kupoli, která celé věžaté město chrání před vnějšími mrazivými vlivy a stejně tak před nepřátelskými útoky. Hyperboreja však není zvláštní pouze touto kupolí, která z ní dělá naprosto nedobytnou tvrz, kam nepronikne ani sebemenší vánek – proč je tak důležité míti na paměti, že ve městě nefouká vítr, na to si budete muset přijít sami – ale taktéž jeho struktura dává autorce mnoho možností, kam směřovat děj. Město je totiž rozděleno do sedmi úrovní a nejspíše už odtušíte, že právě ty budou představovat pomyslný mocenský žebříček. Zatímco první úroveň je samé splašky, smrad a nemoci, sedmá se pyšní nádherným výhledem a luxusními byty pro ty nejmocnější ministry zastávající důležité politické role. A jen tak mimochodem, jako hlavní dopravní prostředek zde využívají obrovské želvy a systém vodních kanálů, což je naprosto geniální a chci se hned na jedné projet!
Bezvětrné město je příběh dvou klíčových postav o osudu, který je svede dohromady. Mladý čerstvě vystudovaný mág Lastyanax pátrá po příčině náhlé smrti svého mentora Palata. Brzy však odhalí prohnilost a zkorumpovanost města, kterou měl celou dobu přímo před očima, ale odmítal ji spatřit. V nejspodnějších patrech narazí na ztřeštěnou bojovnici Arku, která po nedávném příjezdu musí svůj původ držet před ostatními v tajnosti. V naději, že najde svého otce se zaplete do jednoho problému za druhým a setkání s Lastyanaxem na sebe nenechá dlouho čekat. Sledování, jak si tyto dvě tolik odlišné povahy poradí ve společné cestě plné politických nástrah, vyústí v originální příběh s množstvím humoru, psychologie, politiky, magie a hrátek s osudem.
Nevěř nikomu ani nos mezi očima
Jak už jsem zmiňovala na samotném začátku, knihou je protkán silný politický vliv, který autorka získala z Evropského parlamentu v Bruselu, kde pracuje. Načerpané znalosti ihned neváhala využít ve své prvotině a musím uznat, že mé počáteční obavy byly zcela zbytečné. Ano, velkou měrou se v knize řeší mocenské otázky, ale autorka je do děje začlenila tak přirozeně, že mi během čtení vůbec nepřišly tak moc složitě „politické“, a naopak působily velice srozumitelně i pro řadového občana. Celkově mě mile překvapila autorčina práce s vyprávěním. Už od začátku dokázala rozvést pohledy hned několika rozdílných postav, a přesto celý příběh zůstal krásně celistvý a přehledný. I u samotných popisů okolí dokázala detailně definovat prostor v několika krátkých větách, aby čtenář dostal povědomí o prostředí, ve kterém se postavy pohybují, ale aby ho přesto nezahltila zbytečnými detaily.
Postavy jako takové jsou zcela samostatnou kapitolou, u které bych mohla strávit podstatnou část dne, ale zkusím to vzít zkrátka. Arka i Lastyanax se vám zaryjí hluboko do paměti, protože si je zamilujete už hned v prvních okamžicích. Arka mi k srdci přirostla prakticky okamžitě svou nezkrotnou a lehce šílenou povahou, kterou bych ovšem u třináctileté dívky vůbec nečekala. Také Lastyanax se na svých devatenáct let choval více vyspěle a chvíli mi trvalo, než jsem i jemu skrze nedobytnou skořápku propadla. Řady dalších účastníků příběhu barvitě doplňují nejrůznější postavy, od otravně zakoukané celnice přes vtipně šišlajícího trenéra koní až po několik vysoce postavených ministrů či lehce nafrněnou expřítelkyni. V Hyperboje si nebudete jisti, kdo je vaším přítelem, a kdo vám naopak v těch nejtěžších chvílích podá pomocnou ruku, i přestože se na vás celou dobu díval shora.
Zdroj: Host
Něco tomu chybí
Autorka se nebojí tasit jeden zvrat za druhým a od humorem nabitého začátku příběh ve druhé polovině začne gradovat i v násilné činy. Největší obrat však ukáže až posledních pár stránek, ten zkrátka nejde předvídat dopředu a budete z něj úplně paf. Naštěstí Host nám druhou knihu slibuje na podzim, takže jsem velice zvědavá na pokračování.
Mým jediným zklamáním je absence jakýchkoliv ilustrací, které by mi k tak krásné a povedené obálce přidaly nějakou tu výpovědní hodnotu navíc. Sama si dobře dokážu představit, jak asi Hyperboreja a její části vypadají, ale přece jen občasné ilustrace jsou jakousi třešničkou na pomyslném dortu každé knihy, které pomáhají i těm méně představivějším čtenářům k lepšímu uchopení celého příběhu. Pokud si vybíráte knihu dle obalu, Bezvětrné město v polici společně s dalšími tituly jen tak snadno nepřehlédnete, zejména díky lesknoucím se zlatým detailům.
Bezvětrné město je skvělým debutovým dílem francouzské autorky, které v sobě má snad všechno – humor, napětí, politiku, lehké náznaky romantiky, násilí, zkaženost, drzost, psychologii, akční dobrodružství a nádech fantasy skrze magii. Kniha se čte prakticky sama díky vypravěčskému umění autorky, které příhodně kombinuje vybranou mluvu, drsnější výrazy, názorné popisy, přímé řeči i přidrzlé poznámky. Mnoho nečekaných zvratů čtenáře doslova donutí knihu jen tak neodložit a dychtivě vyčkávat na brzké pokračování.